- Mitä nyt? - En minä tiedä.
- Se on liian pieni ja kevyt. - Hänet tapetaan.
Kuumensin teräksen uudella tavalla. Se on ohuempi, mutta yhtä vahva.
- Mikä tämä on? - Signeeraukseni.
Se on siltä varalta, että joku ritari ihastuu haarniskaan.
Liiku ja koeta, miltä se tuntuu.
- Minuun osutaan lopuksi. - Silloin hän kuolee.
Uskallatko edes kokeilla sitä?
- Oletko kunnossa? - En tuntenut mitään.
Toimiiko se muka? Lhmeiden aika ei ole ohi.
Turnajaisareena Lagny-sur-Marne
- Kuka tuo on? - Piers Courtenay.
Hän korotti veroja kolmesti saadakseen rahaa turnajaisiin.
Kansa näkee nälkää, kun hän istuu banketissa.
Se on luultavasti totta.
Ulrich von Lichtenstein.
Kreivi Adhemar, jonka isä oli Philippe de Vitry-
- joka on Gillesin poika.
Vapaiden joukkojen johtaja, valtavan miehuutensa suojelija-
- Ioistava ritarillisuuden ja samppanjan ilmentymä.
Se oli hienoa.
- Yritetään löytää Adhemarin heikkous. - Colville on hyvässä kunnossa.
Herrani, sir Wallace Percivalin toinen poika.
Minulla on suuri kunnia...
Minulla on kunnia esitellä...
Tuo on Edvard. He ovat varmoja siitä.
Hän on kunnianarvoisa, maineikas sir Thomas Colville!
Adhemar vetäytyi.
- Se voi merkitä vain yhtä asiaa. - Hän on kuninkaallinen.
Yritän saada jotain selville.
- Valmistautukaa laskemaan lippu. - Ei vielä. Kuuntele.
- Musiikkia! - Haluan puhua herrani kanssa.
Pidä kiirettä. Ehditkö, ennen kuin Jeesus palaa?
Odota! Odota!
Colville on Walesin Musta prinssi Edvard, Englannin tuleva kuningas.
- Hänkin on valepuvussa. - Hän on voittanut aina.
- Hän ei ole koskaan hävinnyt. - Tiedämme, kuka hän on.
Sinun täytyy vetäytyä. Ilmoita siitä, Geoff.
Anna peitsi minulle.
Peitsi!
Voi pyhä jysäys.
Ottelu päättyy tasapeliin.
- Saatat vahingoittaa kuninkaallista. - Hän tietää riskin.
Taistelitte hyvin niin kuin Rouenissakin.
Niin tekin, prinssi Edvard.
- Tunsitteko minut? - Tunsin.
- Taistelitte silti. - Tapanani ei ole perääntyä.
Ei minunkaan.
- Joskus niinkin käy. - Niin käy.
- Onnea turnajaisiin. - Samoin teille.
Peitsen ja turnajaisten mestaruuden voittaa-
- Ulrich von Lichtenstein.
- Sulata tai myy se, ihan mitä tahansa. - Selvä.
- Olet mestari! - En, ennen kuin voitan Adhemarin.
Sir Ulrich.
- Mitä panette yllenne illan juhliin? - En mitään.
Hyvä. Pukeudun sitten samoin.
- Ettekö ikinä väsy vaatteisiin? - Hän puhuu riisumisesta.
Terälehdet luovat kukan kauneuden, eikö totta?
- Kukasta ei ole mihinkään. - Lhanko totta?
Kukkaa ei voi syödä, eikä kukka lämmitä.
Ruusu ei ole koskaan pudottanut miestä satulasta, eikö niin?
Olet pelkkä typerä tyttö, eikö totta?
Typerä tyttö kukkineen päihittää aina typerän pojan keppeineen.
Hyvästi.
Se on kylläkin peitsi. Haloo!
Minulla on uutisia. Adhemar on kutsuttu vapaisiin joukkoihin.
Musta prinssi käski niin. Adhemar voi viipyä koko kauden.
Ensin Jocelyn ja nyt Adhemar.
- Olipa kivasti tehty. - Niin juuri. Kivasti tehty.
Etelärintama Poitiers'n taistelu
Toin turnajaisten tulokset, herrani.
Ulrich. Ulrich.
Geoff, minun täytyy kirjoittaa kirje.
"Rakas Jocelyn." Ei. "Rakkain Jocelynini."
Lkävöin sinua... Oliko se huonosti sanottu?
Päätä itse. Omatpa ovat hautajaisesi. Siis kirjeesi.
- Sano jotain hänen rinnoistaan. - Ikävöit niitä.
Hänen rintojaanko?
Käyhän sekin, mutta keskittyisin rintojen yläpuolelle.
- Ikävöinkö hänen kurkkuaan? - Keskity ylemmäs, taivaaseen.
Puhu kuusta. Rinnat eivät olleet kummoiset.
Kuustako?
"On kummallista ajatella"-
- "etten ole nähnyt sinua kuukauteen."
"Olen nähnyt uuden kuun, mutta en sinua."
"Olen nähnyt auringon nousevan ja laskevan, mutta en kasvojasi."
Tuo on oikein hyvä, William.
Tunsin kerran yhden tytön. Hän särki sydämeni, mutta sanoin...
"Särkyneen sydämeni muruset mahtuisivat neulansilmän läpi."
- Hän kirjoittaa kuin olisin kuollut. - Aivan.
Hän laittoi ruokaa Yorkin herttualle.
Kaipaan häntä kuin aurinko kaipaa kukkaa.
"Kaipaan sinua kuin aurink o kaipaa kukkaa. "
"Kuin aurinko kaipaa kukkaa talven sydännä."
"Se ei voi valaista kauneutta säteillään"-
- "ja sydän kovettuu kuin poissaolosi jäinen erämaa."
Kilpailen seuraavaksi Pariisissa. Se on tyhjä ja kylmä, ellet ole siellä.
Tämä on hyvä.
Nyt pitää vielä keksiä loppu.
"Toivossa eläen." Rakkauden pitää päättyä toivoon.
Mieheni, rauha hänelle, sanoi jotain, mitä en koskaan unohda.
"Toivo ohjaa tietäni."
"Sen avulla selviän päivät ja etenkin yöt."
"Toivon, etten ole katsonut kauneuttasi viimeisen kerran."
Päätä kirje näin: "Kaiken rakkauteni antaen, William."
Tarkoitat varmasti "Ulrich".
"Kaiken rakkauteni antaen"-
- "olen ikuisesti sinun, sinun sydämesi ritari."
Herrani toivoo teiltä jotain vastaukseksi.
Pariisi
Toinen kukkokiekuu. "En kiellä häntä." Kolmas kukkokiekuu.
"Kiellän hänet." Hän kielsi Jeesuksen kolmasti.
Adhemaria ei näy.
Wat!
Tapasitko hänet? Lukiko hän kirjeen?
- Kyllä ja kyllä. - No?
Hän tulee Pariisiin.
Lähettikö hän minulle mitään? Antoiko hän kirjeen tai lahjan?
Antoiko hän lahjan? Antoi.
Antoi hän. Tarkoitan...
Mikä se on? Anna se minulle.
Mahtavaa!
Hän... Hän pyysi Watia... Mahtavaa!
Cinquante. Se on mukava tasasumma.
He lyövät vetoa, että ranskalainen voittaa turnajaiset.
- Panos on 50 floriinia. - Kaikki rahamme.
Se olisi 60, jos meillä olisi se summa.
- Ulrich vastaan kaikki fransmannit. - Hän on voittanut neljästi.
- Sitä paitsi Adhemar ei ole täällä. - Mutta John Beaumont on.
Kreivi Theobald ja Burgundin Philip ovat mestareita.
Englantilainen ei voita ranskalaisia turnajaisia.
Englantilaisten jalat tutisevat Ranskan maalla.
Olkaa te siellä hiljaa!
Suostu nyt. Jos voitamme, voin ostaa oman kievarin.
- Minä voin kirjoittaa. - Ja minä voin ostaa ahjon.
Englantilaisten mahat eivät kestä Ranskan viiniä.
On näin lähellä, etten piekse sinua! Varo vain, Quasimodo.
Haluan vain päästä kotiin. Rahaa on jo tarpeeksi.
Sitä paitsi itse paavikin on ranskalainen!
Ehkä, mutta Jeesus on englantilainen. Kiinni veti.
Hän ei häviä, kun prinsessa on täällä.
Hän on vaalea ja kännissä
Hän k ohtaa sut k entällä Lichtenstein! Lichtenstein!
Hän on vaalea ja tuk eva Hän on Gelderlandista
Hän on Gelderlandista!
Gelderland! Gelderland! Gelderland!
- Tuleekohan hän? - Yhtä varmasti kuin aurinko nousee.
Pidätkö katedraaleista?
Tulin ripittäytymään.
Ikkunat ovat kuin värien sekamelska ikävän harmaassa maailmassa.
- Eikö totta? - Ne ovat kauniita.
Olen samaa mieltä lähettämästäsi kirjeestä.
Puhu minulle. Sano ne sanat.
- Voitan turnauksen sinun vuoksesi. - Mitä?
Voitan sen sinun nimissäsi. Voitan kaikki ritarit.
Kauneutesi heijastuu käsivarteni voimassa ja hevosen kupeissa.
- Vau. Lhanko totta? - Niin.
- Lhanko totta? Hevosen kupeissako? - Niin.
- Haluan kuulla runoutta, Ulrich. - En ole valmis siihen.
Minä olen. Miksi nainen noudattaisi miehen aikataulua?
Miehen päivät ovat kiireisempiä-
- ja mieheen kohdistuu enemmän vaatimuksia.
- Onko noin? - On. Ehkä.
- Eikö? - Minä vaadin runoutta.
Haluan runoutta ja haluan sitä heti.
Sinun rintasi-
- sijaitsevat kurkkusi alapuolella.
Jocelyn, miten voin todistaa rakkauteni sinulle? Miten?
- Kysytkö sitä vakavalla mielellä? - Kysyn.
Jos haluat todistaa rakkautesi, suoriudut huonosti.
Huonostiko?
Mitä sinä tarkoitat?
Et voita etkä kunnioita minua niittämällä mainetta.
Toimit luontoasi vastaan, taistelet huonosti ja häviät.
Se todistaa vain sen, että olen häviäjä.
Se todistaa rakkautesi ja hälventää itserakkauttasi.
Tottelisit rakkaintasi etkä omaa tahtoasi.
- Vaiti, nainen. - Älä hyssyttele minua!
Häivy täältä. Ala painua!
Mitä vastaat?
Minä en häviä.
Et siis rakasta minua.
Italian neitsyiden suojelija-
- Ranskaa ihastuttanut Peitsi-
- ritarien ritari!
Hän on La Rochellen illan kuningas.
Hän on Herramme tahdon toteuttaja.
Hän on ainoa oikea-
- sir Ulrich-
- von Lichtenstein!
Jessus, että olen hyvä.
Hänen hevosensa kupeet...
Ehkä se ilmentää rakkautta siellä, mistä hän on kotoisin.
- Mitä sinä teet? - Häviän.
- Nyt en ymmärrä. - En minäkään.
Hän rakastaa minua.
Oletko sokea? Näitkö lipun?
- Kyllä näin. - Nyt minä tiedän.
Jättäydyt alakynteen, jotta voitto näyttää dramaattisemmalta.
Jocelyn pyysi minua häviämään todisteeksi rakkaudestani.
- Olisit mieluummin sokea. - Kaikki naiset haluavat todisteita.
- Mitä todisteita? - Etteivät he levitä jalkojaan turhaan.
- En ole koskenut häneen. - Miksi sitten teemme näin?
Siksi!
Siksi, että minä rakastan häntä.
- Häviän kaiken. - Sellaista se uhkapeli on.
Kärsi!
Se on hyvin romanttista.
- Oletko nainen vai seppä? - Joskus olen molempia.
Päästä hänet.
Kukaan ei ole vielä voittanut kaikkia peitsiä.
Jos voitat loput ja päävastustajasi häviävät-
- saatat päästä loppuotteluun.
- Haarniska osoittautui toimivaksi. - Oletko jo todistanut rakkautesi?
Wat, muistatko kirkossa tuntemamme pelon ja kiihkon?
Hän saa minut tuntemaan samoin.
Sen vuoksi rukoilen Jocelynia enkä ketään muuta.
William, tuo on rienausta.
- Palan helvetissä. - Luovuta.
Silloin häviät. Älä enää ota selkääsi.
Neiti käski sanoa, että jos rakastatte häntä...
Tiedän, minä häviän. Eikö hän katso?
Jos te rakastatte häntä, ette enää häviä.
Jos rakastatte häntä, voitatte turnajaiset.
- Rakkauden jumalattaresi on tuolla. - Nyt vihaan häntä.
- En tajua naisia. - Enkä minä, mutta he tajuavat meitä.
Paitsi ehkä sinua.
Hyvä! Jestas niitä naisia.
48, 49 ja 50.
Kiitos, hyvät herrat. Oli ilo asioida kanssanne.
Tulkaa toki Lontooseen maailmanmestaruuskisoihin.
Älkää murjottako. Tässä. Ottakaa paukut.
Hän on hupaisa ja tienaa paljon tuohta, Lichtenstein!
Guinevere menee Lancelotin luo.
Pitäkää häntä hyvänä. Pitäkää häntä hyvänä.
Kaipasimme sinua banketissa.
"Mekö?"
Minä.
Jocelyn, sinun palkintosi.
Minun palkintoniko?
- En ole minkään palkinnon arvoinen. - Kuka sitten on?
Palvelijani sanoi, että aseenkantajat sanovat sinua Williamiksi.
Onko se totta, sir Ulrich?
On. Se on totta.
Nimelläsi ei ole mitään väliä.
Haluan vain sanoa sinua omaksi miehekseni.
Jocelyn, minä olen sinun.
- Ai! Helkutin tyttö. - Tarvitset välskäriä.
Hän kävi jo. Jään kuulemma eloon, vaikkei se siltä tunnu.
Voi, William. Minä olen syypää tuskiisi.
Niin olet.
Vaikka minun isäni...
Hän opetti ottamaan pahan hyvän mukana.
- Se hyvä, josta sinä puhut... - Niin.
...on myöskin minun tekosiani.
Milloin viimeksi olit kotona? Olen ollut poissa puoli vuotta.
- Olen ollut poissa kaksi vuotta. - Ja minä kolme.
Viisi. Viisi pitkää vuotta.
William?
12, 12 vuotta.
Meneekö poika kisälliksi?
- Miten pitkäksi aikaa? - Seitsemäksi vuodeksi.
Sir Ector?
Olen katontekijä. Puhuimme Lontoon areenalla.
Muistan sen. Onko tämä se poika?
Astu esiin, että saan katsoa sinua.
Varo vähän, Roland!
Pelkäätkö minua, poika?
Onko sinulla hampaat tallella?
Näytä käsivarttasi. Oletko vahva?
Hän on pieni ja laiha kuin variksenpelätti.
Hänellä on kuitenkin sisua.
Voin näyttää sinulle maailman, joka on täynnä seikkailuja-
- ja ihmeitä, joita et osaa kuvitellakaan.
Osaatko kuormata hevoseni ja taluttaa sitä?
Hyvästele isäsi, niin pääsemme matkaan.
Hän on ritari. Tarkkaile ja ota hänestä oppia.
En voi tehdä hyväksesi enempää.
Mene ja muuta kohtalosi. Elä parempaa elämää kuin minä.
Roland, näytä tehtävät pojalle.
- Isä, minä pelkään. - Mitä?
- En osaa takaisin kotiin. - Älä höpsi. Seuraa jalkojasi.
Lontoo.
Lontoo Maailmanmestaruuskisat
Huutakaa meille, Lontoo!
- Adhemar on täällä. - Kyllästyikö hän sotimaan?
Musta prinssi käski hänen hajottaa armeijansa.
He remusivat, ryöstelivät-
- varastivat, murhasivat ja tuhosivat kirkkoja.
He tekivät vanhimmat synnit uusimmilla tavoilla.
Tapaamme jälleen ja vieläpä maailmanmestaruuskisoissa.
Sanoin jo, että saatte katsella minua selällänne.
Menneisyys unohdettakoon.
Olette poissa ollessani menestynyt kentällä ja muualla.
Olette voittanut palkintoja, hevosia ja naisia.
- Oliko tuo paremmuusjärjestys? - Muutamin poikkeuksin.
Eikö hän olekin kaunis?
Hän on täysiverinen palkinto, eikö totta?
- Puhutte kuin hän olisi maalitaulu. - Eikö hän ole?
Ei.
Hän on nuoli.
Olen ryhtynyt neuvottelemaan hänen isänsä kanssa.
Aion tehdä hänestä vaimoni.
Hänet satuloidaan ja sijoitetaan takkani reunukselle.
Maalitaulu tai nuoli, se ja sama. Saan hänet.
U Irich! U Irich! U Irich!
- Miten pieksisit hänet? - Kepillä, kun hän nukkuu.
Kun hän on ratsailla peitsi kourassaan-
- hän on lyömätön.
Huolehtikaa hänestä.
Herra...
Saanko esitellä haastemies Simonin?
Kerro kreiville sama kuin minulle.
Pelkään pahoin, että on tehty syntiä.
Syyllistytty petokseen, vulgaariin ylpeyden syntiin.
- Jumala on kielletty... - Älä jaarittele.
Ulrich von Lichtenstein ei ole se, jota esittää.
Pienestä maksusta häntä voidaan pitää silmällä, jotta totuus selviää.
Jaloa Ulrichia täytyy seurata.
Valitse tehtävään joku tahdikas.
Chaucer! Ei voi olla totta. Paljonko hävisit?
- Niin mitä? - Uhkapelissä. Vaatteesiko?
En penniäkään. Vaatteeni ovat tuossa.
Minä en keksi mitään sanottavaa.
Miksi sitten juoksentelit ilkosillasi?
Koska hänellä oli nälkä.
Kenellä?
Vaimollani Phillipalla.
- Nyt kyllä löylytän sinut. - Rauhoitu.
Tuo on varmaankin Wat.
Te olette Kate, Roland ja Will.
- Siis Ulrich, jonka äidin isä oli... - Shilhard von Rechberg.
Geoff on kertonut teistä kaiken.
Maistuuko?
Anteeksi, että ryntäsimme tänne näin, mrs Chaucer.
Jätämme teidät rauhaan.
- Hyvää yötä. - Öitä.
- Luulin sinua prostituoiduksi. - Ulos!
He ovat paljon hauskempia kuin ne viimevuotiset pyhiinvaeltajat.
Mikä nyt on?
Paratiisi, rakkaani, löytyy silmistäsi.
Tule sänkyyn, Geoff.
Etkö kuullut, että turnaus keskeytettiin? Et voita huomenna.
Lähden ratsastamaan.
- Tässä sateessako? - Niin.
- Pää. - Kiitos.
Ruokaa.
Hei.
- Olette sir Ulrich von Lichtenstein. - Niin olen.
Olette lempiritarini. Olen turnajaisleikeissä aina te.
Mitä te täällä Cheapsidessa teette? Tänään ei ole paraatia.
Osaatko säilyttää salaisuuden?
Synnyin Cheapsidessa ihan tuossa nurkan takana.
- Onko se totta, sir Ulrich? - On.
Asun tuossa talossa.
- Miten vanha sinä olet? - Yhdeksän ja puoli.
Muistatkohan erään miehen? Hän ehkä kuoli, ennen kuin synnyit.
Hän oli pitkä kuin ritari. Hän oli John Thatcher.
Tietysti minä muistan hänet. Hän asuu vieläkin siellä.
Hän istuu joskus ikkunassa. Kukaan ei tiedä, miksi.
- Mitä sinä tarkoitat? - Hän on sokea.
Onko siellä joku?
Verkko ei ole valmis. Tulkaa huomenna uudestaan.
Kuka olette?
Ritari.
Minun nimeni on Ulrich.
Ulrich, vai? Sitä nimeä huudetaan areenalla.
- Mitä te täällä teette? - Tuon teille viestin.
Se on pojaltanne.
Meidän Williamiltako? Tulkaa sisään, sir.
Mitä asia koskee? Onko hän elossa?
Hän on elossa.
Hän voi oikein hyvin.
Hän haluaa teidän tietävän-
- että hän muutti kohtaloaan.
Seurasiko hän jalkojaan?
- Onko hän vihdoin löytänyt kotiin? - On.
- Isä! - William, minun poikani.
Haluaisin tavata sen Watin ja Rolandinkin.
Kyllä sinä tapaatkin, isä.
Entä naiset? Onko sinulla joku erityinen vai monta?
Minulla on yksi hyvin erityinen.
Haluaisin tavata hänetkin.
Kattosi vuoto pitää paikata.
- Se ei sovi katontekijälle. - Sopii, jos katontekijä on sokea.
Minä olen katontekijä. Korjaan sen puolestasi.
Hän elää. Luulin, että hän on kuollut, vaikka hän on aina ollut vahva.
Geoff ja Jocelyn. Tämä päivä vain paranee koko ajan.
Onko joku kuollut?
- Sir Ulrich von Lichtenstein. - Mitä?
Adhemar seurasi sinua eilisiltana.
Hän tuli Cheapsideen ja näki isäsi.
He kysyivät aateluustodistustasi.
Sinut pidätetään areenalla.
Tusina kuninkaan vartijaa vie sinut teloitettavaksi.
- Minun pitää kohdata Adhemar. - Ei, sinä luovutat.
Se on jo julkistettu.
Satuloikaa ratsut. He eivät vie sinua.
Seis.
Mitä nyt minusta ajattelet-
- kun tiedät, mikä olen?
Jos haluaisin selvittää, mikä olet, se kestäisi eliniän.
Olen valmis siihen, mutta sinun pitää paeta.
- Pakene. Tulen kanssasi. - Jocelyn, en voi paeta.
Olen ritari enkä pakene vaaraa.
Olet ritari sydämessäsi mutta et paperilla. Paperit ratkaisevat.
Rakastan sinua.
Minä rakastan sinua. Sinua.
- En salli, että sinut teloitetaan. - Sallit pakenemisen. Ei!
Piru periköön ylpeytesi.
- Vain sinä vastustat pakenemista. - Ylpeyttäni he eivät voi viedä.
Kyllä he voivat, ja he myös vievät sen. Siitä voit olla varma.
Rakkautta he eivät voi viedä.
Missä me asumme?
Minun hökkelissänikö?
Vietämmekö talven sikojen kanssa?
Kyllä, William, sikojen kanssa. Sikojen kanssa.
Köyhä voi mennä naimisiin rakkaudesta.
Jocelyn, et tiedä, mistä puhut.
William, minä rukoilen sinua.
Pakene. Pakene rakkauden tähden.
Roland, haluatko sinä, että pakenen?
- Entä sinä, Geoff? - Haluan sitä koko sydämestäni.
Wat, emmehän me kaksi pakene?
Pakenemme.
Tänään me pakenemme.
Pakene, William.
Ei! Minä en pakene!
Minä olen ritari.
No niin, pojat. Kaikki hyvä loppuu aikanaan.
Lopetetaan tämä yhdessä.
Poistu tältä kunniakkaalta areenalta.
- Tulin kilpailemaan. - Tulit pidätettäväksi.
Se, joka kuuseen kurkottaa-
- katajaan kapsahtaa.
Sinut on punnittu.
Sinut on mitattu.
Sinut on todettu riittämättömäksi.
Sinä olet hävinnyt, William.
Missä maailmassa olet ikinä voittanut minut?
Mene, Roland. Jätä minut heidän armoilleen.
Jumala rakastaa sinua, ja minä myös.
Häipykää! Painukaa pois!
Muuten pieksen teidät.
Vannon Kristuksen ja Neitsyt Marian nimeen, että pieksen teidät.
Revin ja riivin teidät palasiksi!
Katkaisen luunne! Tuskaa! Silkkaa tuskaa!
Liemessä ollaan.
Kuunnelkaa!
Kuunnelkaa minua!
Kuunnelkaa!
Teidät on veistetty samasta puusta.
Äiti!
Onko äitini täällä? Tästä pöperöstä ei voi erehtyä.
Menisit kotiin, äiti.
Kerron illalla, miten tässä kävi.
Toivottavasti minulla on hyviä uutisia.
Toivottavasti voin kertoa, että sain houkuteltua nämä hyvät ihmiset-
- jättämään lordi Williamin rauhaan.
En ole nimittäin ikinä nähnyt-
- sellaista sydäntä, joka tuon miehen rinnassa sykkii.
Se on suuri.
Hyveiden paisuttama.
Mutkaton, vapaa, rohkea, uskollinen-
- ja ennen kaikkea...
...täynnä toivoa.
Ainakin tähän asti.
Sitä, mikä sydämen nyt täyttää...
...en osaa sanoa.
Kysyn teiltä:
Mikä tekee miehestä jalon?
- Sukujuuret vai sydän? - Sydän.
Hyvä sydän.
Minun herrani-
- syntyi tosiaan köyhänä Lontoon Cheapsidessa, mutta entä sitten?
Hän on kullanarvoinen.
Hän on kultaakin kalliimpi.
Minulle.
Hän on kultaakin kalliimpi, ja te ja minä...
Me olemme vain rautaa.
Silti te, hyvä väki...
...antaisitte hänen ruostua.
Häpeällistä.
Saisitte hävetä.
Antakaa hänen olla.
Menkää kotiin.
Olemme melkoinen parivaljakko.
Me molemmat yritämme salata, ketä olemme. Kumpikaan ei onnistu.
Aseenkantajasi rakastavat sinua.
Vaikken tietäisi sinusta muuta, se riittäisi.
Käyt hyökkäykseen peitsinesi, kun kannattaisi perääntyä.
Sekin on ritarillista.
Vapauttakaa hänet.
Hän voi vaikuttaa syntyperältään alhaiselta-
- mutta historioitsijani ovat saaneet selville-
- että hän polveutuu vanhasta kuningassuvusta.
Minä sanon näin.
Minun sanaani ei käy kiistäminen.
Haluan osoittaa jaloutta, jota osoitit minulle. Polvistu.
Isäni, kuningas Edvardin, antamin valtuuksin-
- ja kaikkien näiden todistajien edessä-
- minä lyön sinut-
- sir Williamiksi.
Nouse, sir William.
- Pystytkö kilpailemaan? - Mitä?
Turnajaiset ovat vielä kesken.
Pystytkö taistelemaan vai oletko tosiaan luovuttanut?
- Pystyn kyllä. - Ilmoitan siitä vastustajallesi.
- Etsi hänen kilpensä luettelosta. - Kiitos, herrani.
Tervehtikäämme prinssi Edvardia!
Arvon herrat ja naiset-
- ja te kaikki muut-
- esittelen teille Philippe de Vitryn pojan...
- Oletko varma? - Olen.
Se on pelkkää sokeria ja saapasrasvaa.
Maalitaulu on pieni, Will. Tähtää hänen sydämeensä.
Pelottomien tekojen mies, valtakuntien valloittaja-
- kreivi Adhemar!
- Herra nähköön. Haen välskärin. - Sinä olet nyt välskäri.
Hän on teroittanut tämän.
Kate, auta minut takaisin, ennen kuin aika loppuu.
Senkin saastainen retale!
Kate, en pysty hengittämään.
Minähän sanoin, katontekijä.
Missä maailmassa muka voisit voittaa minut?
Sellaista paikkaa ei ole.
Jocelyn on täällä, William.
Isäsikin tuli.
Muuttaa kohtaloaan...
Tanssitaan.
Tilanne on 2-0. Sinun pitää pudottaa tai tappaa hänet.
- Tarvitset lisää suojuksia. - En voi hengittää se päällä.
Peitsi.
Ei. En pysty pitämään sitä kädessäni.
Piru vieköön.
Sido se kiinni käsivarteeni.
Wat, sido se käsivarteeni.
Tottele häntä.
Hyvä yleisö, esittely jäi minulta väliin.
Pyydän, olkaa ystävällisiä-
- ja kuunnelkaa se nyt.
Jätän kaunopuheisuuden sikseen-
- ja puhun suoraan.
Tällaiset päivät-
- ovat liian harvinaisia tärveltäväksi tyhjin sanoin.
Siksi sanon pitemmittä puheitta...
Anteeksi, herrani.
Tässä hän on! Hän on yksi teistä.
Hän syntyi kivenheiton päässä täältä ja nyt hän seisoo edessänne:
John Thatcherin poika-
- sir William Thatcher!
Se on sinun nimesi.
Sir William Thatcher. Isäsi kuuli sen.
Herran haltuun, William.
William!
Sinut on punnittu.
Sinut on mitattu.
- Olet selvästikin... ...täysin riittämätön.
Tervetuloa uuteen maailmaan.
Herra säästäköön sinut, jos hän sen oikeaksi katsoo.
William!
Mahtavaa!
Hän voitti!
Voi, William.
- Minun pitää kirjoittaa tästä. - Prinssistä ja ritareistako?
Kaikesta. Taiteilijat kuvaavat kaikkea ihmisten toimintaa.
Paitsi ehkä sinun.
Tekstitys: SDI Media Group
Sinä tarjoat.
Ripped by: SkyFury